Hej. Du känner inte mig...
Jag känner inte dig...
Två gånger har jag levererat dåliga nyheter till folk jag inte kände.
Första gången sprang en katt rakt ut i vägen under min uppkörning.
Den här gången var det knepigare.
- Väntar du på att jag ska säga nåt? - Nej.
- Jag vet inte var jag ska börja. - Prova med början, vet jag.
Okej...
Hallå?
Va? Farmor?
Sänk!
Farmor, vad är det?
Hela livet sa farfar: "Lyft aldrig luren efter första signalen."
Och nu var han död.
Jag var den första som farmor ringde.
Jag samlade mig lite innan jag ringde pappa.
Ni minns honom kanske som jordnötssmörspojken.
Pappa är han med sked i munnen.
- Vad är det, min gosse? - Tånting titter tast i tungan.
Skumt när karriären når toppen när man är åtta.
Nu gör han mest utländska filmer.
Han masserar ett bröst. Du kanske blir upptäckt. De får inte göra så.
- Kan vi bryta? - Svara inte.
- Hallå? Hej, gumman. - Kåt blick...
- Va? - Just det, smek dig själv. Bra.
Nej, jag ringer dem.
- Käraste ordförande... - Hur sa?
- Min klient... - Vad heter du? - Lace.
Ms Lace betjänade i samförstånd med mottagande part ett snärjande organ.
Är ni advokat?
Touché, ers höghet.
- Ja? - Advokaten?
Va?
Lägg ner äggen utan att krossa dem och utan att använda händerna.
Kom, killar... Vad gör han?
- Titta. - Vi hinner inte med det här.
Det här slutar aldrig väl.
- Fint. Kom nu, vi ska på begravning. - Farfar sticker ingenstans.
- In i bilen nu. - Ställ skålen på bordet utan kladd.
- Därför lämnade mamma oss. - Hon var kass.
- Jag har sett bättre mammor på tv. - Jag vet.
- Varför måste vi följa med? - Han var din pappa.
- Ni får kanske ärva. - Han har nog lämnat allt till frun.
Jag vet.
Han valde verkligen rätt tillfälle för det här, va? Va, Burt?
Två veckor före hans födelsedag.
Enda dan som var viktigare än hans skitjobb.
Nu har han lyckats sabba det med.
Bra jobbat, farsan...!
- Kommer alla? - Ja.
Hela dårhuset samlas.
- Tänk att farfar inte är där. - Jag vet, vännen.
Du gör det rätta. Du lever ut sorgen.
När du är klar, ta ett djupt andetag...
Så där. Försök maximera känslorna.
Och när du andas ut, försök släppa ut de känslorna.
- Han har precis dött. - Ja... jag vet.
Tro mig, farfar hade velat ha det så.
Velat vara död?
Var kan hon vara?
Var är min lilla sköldpadda?
Jag är ingen padda, jag är Katie.
Jag behöver nån som kan hjälpa mig äta glass.
Jag gör det, Pom Pom.
Är allt bra? Kom, vi letar rätt på din farmor.
Jag förstår inte varför du vill vänta.
- De har rätt att få veta. - Nej, det är mitt beslut.
- Okej. - Hallå? Mamma?
Du ska till prästen i morgon.
- Det tror jag inte - Där är hon.
- Danny Boy. - Hej, Lance.
- Farmor! - Vännen.
Han älskade dig och din pappa mer än nån annan i familjen.
- Det är inte sant, men tack ändå. - Jo då.
Han kom inte ihåg vad de två andra barnen hette.
- Tre barnen. - Du tänker alltid på andra.
Hej, mamma.
Jag måste gå. Klarar du dig?
Nu kan jag göra nåt av mitt liv.
Bra.
- Alice... Roligt att se dig. - Lance.
- Katie... - Åh, Alice, vad ska vi göra?
Jag tror att jag tar mitt gamla rum och sen... - Danny!
- Jag väntar på att få se dig i tv. - Du behöver kanske inte vänta länge.
Mamma... jag försöker tränga in till sorgen. Det gör jag faktiskt...
Men jag är fortfarande jättearg. Jag vill skaka om honom och säga:
"Hur vågar du? Hur vågar du smyga ut bakvägen med din lilla väska?"
"Vart i herrans namn ska du nu då?"
Fast jag mår bra. Jag mår bra. Förlåt.
Jag har aldrig hört dig säga förlåt.
Vi behöver väl inte göra pratshow av det, eller?
- Burt? Söla inte! - Hej, Burt. - Hej, barn.
Alla har haft en jobbig resa, så vi får tänka på vad folk vill äta.
Då kan vi laga en rätt som passar hela gruppen.
Alice och Burt hade fått tre tysta barn.
Min familj äter bara bröd och amerikansk ost i olika former.
Jag kan laga en gryta som nog alla gillar.
Jag är nästan berömd för den. Har ni hälsat på er mormor?
Jag får titta på er tre.
Se inte ut som om hon ska bitas. Hon ska inte bitas.
Sluta fejka dina bluffryckningar. Vi har pratat om det.
Farmor sa att Alice borde ha en av och på-knapp.
Om ni tror det är bättre hos era kompisar kan ni flytta in till dem.
Det var bättre.
Bemöt alla med respekt. Var inte cirkusens största monster.
- Vad fan ska det betyda? - Säg "nej tack", inte "skit på dig".
Sluta, för guds skull! Var har ni lärt er den skiten?
Mamma... trist med pappa.
- Minns du pojkarna? - Hur kan jag glömma dem?
- Hej, farmor. - Vad får vi ärva?
Er farfars testamente läses efter begravningen.
Snacka om att komma för tidigt.
Allvar, alltså.
- Slå mig inte. - Han puttade mig.
- Hej, Skipper. - Hej.
- Varför kommer olyckor tre och tre? - Alice rotar nog igenom lådorna.
Nej, jag letar efter ingredienser. Jag ska laga mat åt alla i kväll.
- Hej, farbror Skip. - Hej.
- Hej, pojkar. - Hej, Katie.
Farbror Skip och tvillingarna var lite väl hormonstinna.
Men de var i de åldrarna.
Jag hade en faster Lily, men de skrämde iväg henne.
Enligt släktlegenden hände det natten innan de fyllde elva.
- Vad fan är det där? - Er födelsedagstårta.
- Det skulle bli en överraskning. - Jag är chockad.
- Det var inte det vi beställde. - Man beställer inte av sin mamma.
- Jag har slitit i två dar... - Vi beställde en erotisk cheesecake.
- Ursäkta? - Du är förlåten.
Vi fixar den.
Nej...
Vad är det nu? Vad är det nu?
De förstörde den. De förstörde den...!
Det är ju deras födelsedag.
Var har de ens hört termen "erotisk cheesecake"?
- Nån måste lära dem såna saker. - Vad då för saker?
Att man kan få en cheesecake att se ut som avhuggna bröst?
Eller ett arsle.
Katie, jag vill att du håller minnestalet över din farfar.
Jag kan inte hålla tal. Jag vet inte vad jag ska säga.
Om det var jag så hade jag velat att du sa nåt-
- som gav mitt liv mening.
Nåt som hedrade mig.
- Pappa, Skip eller Lucy då? - Farfar ville ha dig.
Ni får hjälpa till på begravningen.
Er pappa lämnade väldigt tydliga anvisningar.
Okej.
- Hej, allesammans. - Hej, tjejer.
Du minns Skip? Och det här är hans två pojkar Tim och Jim...?
- Nära på. - Jag är Lucys livspartner Judy.
Flator.
- Hur kunde du ta med henne? - Hej, Alice.
- Jag trodde du skulle komma själv. - Ska du redan börja?
Nej, men det slog mig inte att jag skulle ta med mina sexleksaker.
Din vagina vet inte vad leksaker är.
Min "vagina", som du lustigt nog kallar den, tjänade som helig kanal-
- för tre välskapta barn.
- Dålig bild! - Sudda!
Vem behöver nåt att dricka? Nu dricker vi nåt.
Min släkt firade fortfarande cocktailtimmen så det förslog.
- Det här handlar inte om dig, så... - Pratar du med sexleksaken?
Du är säkert en rar... lesbisk tjej. Är det den föredragna termen?
Nej, vi föredrar "hora". Det gör nog alla kvinnor nuförtiden.
Jag är nog skyldig dig en ursäkt.
Förbereder du dig?
Det är bara så... Vad gör ni tjejer?
Vad då, vad gör ni?
- När ni ska roa er. - Vi äter ute, går på bio.
- Åh, normala saker? - Här kommer drickat, mina damer.
Tack. - Vad trodde du vi gjorde?
Jag hade inte en... Jag tänkte inte på nåt med... jag bara...
Jag... jag... jag... Jag vet inte vad ni gör.
Tror du vi ägnar nätterna åt att slå drillar på våra g-punkter?
Det är min pappas begravning, så lite vördnad vore kanske...
Bry dig inte om Alice.
Man tror att hon är borta, då kommer hon tillbaka. Som herpes.
Tack, Skip.
Hur klarar du och Lucy er då?
Ja, du... Det här är fruktansvärt.
Jag avskyr också att umgås med min släkt.
Nej, jag menar... Hur klarar ni er rent fysiskt?
- Fysiskt? - Slå drillar, sa du. Vad gör man då?
- Vad gör du? - Gå och prata med din mamma.
- Hon är en dysterkvist. - Hon är änka.
- Hon var dysterkvist först. - Gå och prata med din mamma.
- Ska jag slå till dig? - Du är sjuk.
Du kastar inte en citron på mig inför en lesbisk tjej.
Hej.
Min pappa dog när jag var elva.
Förlåt. Jag vet inte varför jag sa det.
- Vad har du för storlek? - Jag?
Följ med upp.
Den här klänningen hade jag på strandpromenaden 1956.
- Den är... den är så elegant. - Ta den. Jag hade den bara en gång.
Det var en fantastisk kväll. Kanske mitt livs bästa kväll.
Det är en turklänning.
- Jag kan inte ta emot den. - Ta allihopa.
Vi har inte umgåtts mycket, men jag vet redan-
- att jag gillar dig mer än Alice.
Dessutom har Katie och Lucy inte samma storlek som jag.
Tack.
Den är lite tunnare än vanligt.
Akta.
Det ser ut som nåt en häst skiter ut.
Tack, jag har ätit min slemranson.
Knip igen käften, ditt lilla as, innan jag bankar skiten ur dig!
Jag köper hummer på Docks.
- Gärna! - Det var en bra idé.
- Som sidorätt är det okej. - Nej.
Gud, vad skönt att komma därifrån.
Katie... vad roligt att se dig.
- Lucy, jag är hemskt ledsen. - Ja, ja, det är okej.
- Resten av familjen skiter i det. - Jag har märkt det.
- Kommer du? - Vart?
- Till bröllopet. - Vilket bröllop?
- Är det inte det du är ledsen för? - Jag menade farfar.
Åh, Katie, ingen klandrar dig.
- Middag för två? - Nej, jag hade beställt. Collins.
Jag ska kolla.
- Vilket bröllop? - Judy och jag gifter oss.
- Är det sant? - Löften och allt.
- Grattis! - Jag har skickat en inbjudan.
- Nej då. - Det är lugnt.
- Alla låtsas att de inte fått den. - Jag har inte fått den.
Jag minns att jag skickade till familjen.
Jag gick till... Jag la i dem... Vänta.
Jag postade dem, jag vet... Jag är en riktig träskalle!
Dum, dum, dum!
Här har du. Vad gör du där nere?
- Det är Ryan! - Lille Ryan från...
Vad gör du? Han hör dig!
Lille Ryan, min barndomsvän.
Sen innan jag kan minnas har vi tillbringat somrarna ihop.
Han verkade vara kär i mig och jag låtsas inte märka det.
Inget verkade kunna skilja oss åt.
Till sista kvällen sista sommaren.
Inte ens biografvaktmästarna kunde sära på oss.
Hans familj var och campade.
Allt var perfekt. Stearinljusets sken.
Regnets mjuka droppande på taket. Bildörren som slogs igen...
Katie... Katie!
Inget skulle hända mellan oss. Jag kunde inte tillåta vittnen.
Jag kan värma lasagne om ni är hungriga.
Hej... Katie.
Roligt att se dig igen.
Få höra.
- Gör det! - Nej.
- En sista gång. - Okej. Jag gör det för pappa.
"Tånting titter tast i tungan."
- Om jag nånsin... - Då skjuter jag dig.
- Det här är ett bra tillfälle. - Hur då? Din pappa har precis dött.
Min familj behöver goda nyheter. Lita på mig.
Hej, allihopa. Jag har en sak att berätta.
Vi skickade ut inbjudningar, eller jag trodde det.
Jag började faktiskt bli arg på er, för jag misstänkte... Aj!
- Hur som helst, jag och så Judy... - Judy och jag.
Judy och jag vill...
- Vad är det, Fred? - Ted.
- Vad skrattar ni åt? - Vet inte.
Berätta vad ni "vagenier" ska göra.
- Vad sa du? - Bra ord.
- Vad kallade han oss? - Vagenier.
- Det är en sammansatt komplimang. - Ser du vad jag måste stå ut med?
Och de ska komma på vårt bröllop?
- Ska en av er gifta sig? - Vi ska båda gifta oss.
- Med vem? - Varandra.
- Häftigt! - Hur många vänner får vi ta med?
- Det är så man smäller av. - Jag tycker det är suveränt.
- Jättesuveränt. - Grattis.
Var gifter ni er? I en dröm?
Nej, Alice. På rådhuset.
Jag tycker det är sorgligt när två kvinnor leker gifta.
- Jag lekte gift i tolv år. - Äktenskap är löften och samtal.
- Inte alltid penisnärvaro. - Tack.
Ursäkta. Mina barn är här. Säg inte så.
- Är du rädd att de upprepar det? - Burt?
Burt! Hör du vad som händer här?
Burt och så jag vet åtminstone hur vi hör ihop.
- Burt och jag. - Vill alla i störda familjen höra?
Hur vi får till det?
- Vi börjar ofta med pussar... - Jag vill inte göra det. Sluta!
Kom tillbaka! Faster Lucy förklarade ju.
När du ändå låter folk utföra bluff-ceremonier-
- varför inte låta dem utropa dig till drottning eller president?
Häftigt!
- Det finns hjälp... - Nu håller du käft!
De kan förhäxa dig och göra dig mindre rädd för manliga könsorgan.
Tyst!
När blev du starkare än jag?
Det glömde jag... Det är du inte!
- Bordad! - Mes!
- Hör ni! - Nu räcker det snart.
- Jag älskar den här familjen. - Och du ville inte följa med.
Men i en teatralisk familj är det lätt-
- att hålla koll på allt som händer utanför scenen.
Farmor? Farmor?
- Mår du bra? - Ja då.
- Öppna. - Mamma!
Undan!
- Vad har du gjort? - Jag mår bra.
- Vad gjorde du? - Halkade och spillde ut det här.
Ta ett glas vatten åt mig. Så ska jag plocka upp här.
Ge henne ett glas vatten.
- Gjorde du illa dig? - Hur trillade du?
Tack ska ni ha.
- Vad gör du? - Jag visste det!
- Sluta. Sluta. - Jag gör inget.
Collins? Jag är dr Rice.
- Vi magpumpade er mamma. - Det var en olyckshändelse.
- En halv burk sömntabletter? - Hon tog upp dem.
- Med munnen? - Vi behåller henne i natt.
Hon förlorade nyligen sin man och blev förvirrad...
Lilla Lucy Toothie, är det du? Det var evigheter sen!
- Hej, Samantha. - Alice... Hur är det med dig?
- Bra, bara bra. - När kan vi ta hem henne?
Hon stannar i natt, så kan ni hämta henne i morgon.
Kan ni inte behålla henne en dag till för säkerhets skull?
- Herregud! - Jävlar.
MINNESTAL
Skip. Hej, syrran. Fick de henne att spy?
All right, jag meddelar de andra.
- Hon fick upp dem igen. - Tack och lov. Stackars farmor.
- Hon ville bli begravningens stjärna. - Nej då.
Elvis tog livet av sig på grund av en bok om hans kalsongbrottning.
Va?
Vad gör du?
Farmor bad mig tala på begravningen.
Ingen har bett mig hålla tal.
Vill du då? Jag vet inte vad jag ska säga.
Säg... att han var borta så mycket att det var skumt att ha honom hemma.
Jag vill säga nåt vackert och poetiskt.
- Pappa älskade poesi. - Gjorde han?
Alla dikter om Nantucket.
Hans favorit handlade om en handikappad flicka.
"Det var en ung handikappflicka, vars bröst nästan höll på att spricka"...
Jag behövde prata med en som kände farfar.
Pappa?
Pappa, är du där?
Dörren är låst. Vi måste prata.
- Katie? - Pappa?
Jag kommer!
- Pappa? - Jag kommer!
Satan!
- Pappa? - Jag kommer, gumman.
Jävlar!
Är det där en joint?
Pappa?
- Ja, pojkar? - Hur går det med boken?
Den är läcker.
Kan vi hjälpa dig med nåt?
Kanske praktisera hos dig?
Ni kan massera mina fötter.
Det vore kul.
- Mamma ska till prästen i morgon. - Lugn, jag ska frita henne.
- Hon försökte ta livet av sig. - Det är rätt vanligt.
Efter skandinaver är det folk över 70 som är mest självmordsbenägna.
Borde vi inte hjälpa henne?
När folk väl har bestämt sig är det svårt att stoppa dem.
Det måste finnas nåt vi kan göra.
- Minns du matchen mot Easton? - Det var ett tufft lag.
Minns du Naomi på hotellet? Med allt...
"Se så dum och normal jag kan vara när jag inte trackar min syster"...!
- Hur ofta röker du? - Aldrig på morgonen.
- Pappa... - Jag vet. Det var kasst.
- Jag vet inte vad jag gör längre. - Du sörjer.
- Ja... Va? - Du sörjer.
Ja, det tror jag att jag gör. Jag borde ha kommit över det nu.
- Det hände ju precis. - Nej, den har varit död i åratal.
Va?
Om jag bara hade fått den fåniga tandkrämsreklamen.
- Det var min stora chans. - Vad pratar vi om?
Jag blev utvald till en tandkrämskampanj.
Och jag kunde inte säga repliken: "Det är andedräktsräddaren!"
Jag fattar inte att jag sa det.
Jag har aldrig kunnat säga det. Tungan knöt sig.
"Det är andedräktsräddaren". Herregud...!
- Är du okej? - Ja. Förlåt.
Förlåt.
Det känns som om jag har slösat bort livet i väntan på jobbprover.
När de till slut ropade mitt skitnamn hade nån annan fått rollen.
De har levt mitt liv och jag famlar mig fram.
Jag har snubblat runt i mörkret sen dess.
Din mamma visste det.
Hon sa alltid: "Vi måste sluta spela teater."
- Var mamma skådespelerska? - Nej.
- Vi måste sluta spela teater, sa du. - Jag måste ha stavat fel.
- Va? - Va?
Du sa att mamma var en socialarbetare som dog av för stort engagemang.
- Vad sa du att hon gjorde? - Pappa, ljög du för mig?
- Nej... - Inte?
Jag försökte väl skydda dig.
Så mamma var skådespelerska? Finns det nåt jag kan se henne i?
- Nej. - Inte?
Tja...
Vad för slags filmer gjorde mamma?
Jag lovar, så farligt är det inte. Hon använde aldrig sitt riktiga namn.
- Har ni några Cookie Tushula-filmer? - Jag kollar, men de är nog uthyrda.
- Är det Katie Collins? - Hej.
Jag har inte sett dig sen du var hemma hos oss med...
Du hade tur. Det är hennes bästa, för att den helt saknar handling.
- Vi hörde om din farfar. - Vi kände honom inte, men beklagar.
- Tack. - Det blir 3 dollar och 50 cent.
Vet Ryan att du är här?
Vänta tills han hör vem vi såg hyra..."Vagina Town"?
- Det är en klassiker. - Hur skulle jag veta det?
Var försiktig med vad du önskar dig.
Jag kommer!
- Hej, killar. Jag söker Katie. - Hon är här nånstans.
Faster Katie!
Herrejesus, hans penis!
De flesta avskyr tanken på att föräldrarna har sex.
Absolut inte med kassa skådisar. Jag var tvungen att göra nåt.
Jag tittade på det där!
God morgon.
- Kaffe? - Nej.
Andra familjer har såna här problem, men pratar inte om dem.
Förlåt, jag lever i verkligheten.
Jag kämpar för att hålla ihop familjen.
Jag går inte runt i pyjamas och har kuddkrig med min toplessa flickvän.
- Vad pratar vi om? - Det kommer inte att gå.
De enda homorelationer som håller är de med lika långa partners.
Har du och Lucy nånsin varit vänner?
- Ja, när din farfar levde. - Han bevarade freden.
Nej, han fick oss att tassa runt. Vi slogs om hans erkännande.
Din pappa gjorde en karriär av det.
- God morgon. - Hej, pappa.
- Har alla sovit gott? - Nej.
- Jag sov gott. - Var det strömavbrott i går?
- Jag hittade inte mitt rum. - Du hittade mitt rum.
- Det var mörkt. - Så du gömde dig i min garderob?
- Med dina barn? - Vi gick vilse!
Hör på det här. Hur låter det?
"Farfar gjorde oss medvetna om att världen är full av möjligheter."
- Gjorde han? - Vem?
- Farfar. - Ta det när pappa satte upp gungan.
- Det var Carl, grannen. - Farbror Tafs.
- Satte farbror Tafs upp gungan? - Han var så läbbig.
Han la handen på ens axel och sa "kull". Sen stack han inte.
Hej. Det var mycket byråkrati och jag fick utnyttja mina kontakter...
- Men hon är hemma. - Farfar!
Hej, mamma. Gör om det, så mördar jag dig.
- Alice... - Jag måste till jobbet, så hej då.
- Vad hände, farmor? - Ingenting.
- Jag var bara lite förvirrad. - Över vad?
Gällde inte våra löften i evighet?
Jo, det är bara det att din evighet blev längre än farfars.
- Hej, allihopa. - Hej, Ryan.
- Kate. - Hej, Ryan!
- Hur är det med dig? - Bra.
Trist det med din farfar.
Ja, du vet... Han dog.
Ja, det är... man kan inte...
Vill du typ gå en sväng?
- Jaha... - Jaha...
- Kör du fortfarande taxi? - Ja.
Jag sparar pengar till college.
- Är du arg på mig? - Nej.
- Är det sant? - Ja, jag menar det.
Du är en bra grabb.
Tack, tränarn.
Jag tror bara att det som hände i somras var...
Vad hände?
Hemma hos dig.
Efter filmen...?
Du menar inte när du hoppade på mig på biografen-
- följde med mig hem, klädde av dig naken och stack utan ett "hejdå"?
Är det det du menar? Katie...
- Knackelibank. - Vem där?
- Salmon. - Vilken Salmon?
- Salmon Ella. - Vad gör ni?
Ett experiment.
- Hur många ägg innan de pratar? - Tala, unga kusiner!
Burt, ser du vad som händer här?
Burt!
Vad har Alice gjort med er?
Det här är min favorit. Körsbär med olivinläggningar.
Äkta mässingsbeslag. För bara 32000 dollar. Rena rövarpriset.
- Bara 32000 dollar? - Vad kostar en sopsäck?
- Mamma...! - Han bryr sig inte.
- Det är otroligt vanvördigt. - Den ska inte ens ner i marken.
- Va? - Vad menar du?
Pappa ville att vi skulle skicka ut honom i en brinnande båt.
- Jag vet inte om det är tillåtet. - Toppen...!
- Mina barn stannar inte och ser det. - Varför vill han inte bli begravd?
- Jag vill inte bli begravd. - Vi pratar inte om dig.
Jag måste erkänna att jag inte fattar den där kyrkogårdsprylen.
En kyrkogård är som ett ålderdomshem för döda.
Där kan man hälsa på nära och kära utan tanke på vård och underhåll.
- Vård och underhåll? - Du anar inte.
Pastor Banke.
En sorglig historia.
Det här är Collins efterlevande.
- Alice Collins. - Jag heter Daniel.
Hej.
De sörjer förlusten av sin älskade Edmund.
Jag kände inte Edmund så bra som jag borde ha gjort.
Kanske om vi hade träffats nån gång...
Kate... Kate...
Förlåt, Katie. Förlåt.
Jag vill inte att nåt som hände eller inte hände-
- ska påverka vår vänskap.
- Menar du det? - Ja.
Jag har ingen annan kompis som du.
- Så vi ska vara kompisar? - Det har vi alltid varit. Okej?
Tack.
Jag fattar inte varför allt måste vara så dramatiskt i vår familj.
Vi behövde inte köpa en. Källaren är full av lådor.
- Man tar inte med en egen. - Nu köpte vi en låda.
- Det liknar mer en fraktlår. - Er pappa hade velat ha en säck.
Kan vi försöka uppföra oss normalt i två dar? Vore det möjligt?
Gäller det dig med? Eller ger du bara order?
- Kalla mig inte tokigt kontrollfreak. - Det är så du uppför dig.
- Pappa skulle ha en en fin kista. - Du vill ju stoppa ner alla i fack.
Dåliga mamman, kämpande skådisen...
Folk stoppar sig själva i fack. Jag ger dem bara etiketten.
Som upproriska tonåring/flata- facket som du ännu är fast i vid 35!
- Sluta! - Tjejer...
- Jag går inte på din skit, din skit. - "Tånting titter tast i min tunga."
Försök att inte oroa er så mycket. Allt ordnar sig för er barn.
Kom alltid ihåg att borsta tänderna före sängdags.
Hör ni...
Vilken tur att ni låg precis där.
- Ja. - Ja... tur.
- Hör ni... - Klarar hon sig?
Ja då. hon har brutit några ben. Mest i axeln och i ansiktet.
Några revben. Halva hon är gipsad.
- Det är väl bra? - Får vi tala med henne?
Inte förrän gipset torkat. Och då vill hon kanske också vara ifred.
Människor skäms i regel efter en sån olycka.
- Det var ingen olycka. - Ja, ja, det är vad det är.
Åk hem ni. Så får ni en uppdatering när jag slutar jobba.
Trist att du måste se min farmor så där.
Jag har aldrig sett någon så.
Du...
- Är du okej? - Ja då.
Helgen blir bara bättre och bättre.
Din farmor repar sig och din farfar...
Han är... Förlåt.
Jag måste komma på nåt att säga om honom som är snällare än:
"Han var inget freak som ni andra."
Du kan tala om hur hans ögon lyste upp när han såg dig.
Eller hur de smalnade av när han såg mig.
Mår du lite bättre?
Sa hon nåt innan hon hoppade?
- "Borsta tänderna". - Munhygien-freak.
Jag hörde nåt.
"Malice"...
- Vad har egentligen hänt Alice? - Vem dumpade henne i bitchtanken?
- Hon var inte sån när vi var små. - Vänta nu. Pratar vi om Alice?
Ja. Alice var rolig och busig.
Pratar vi om din syster Alice? Vad hände?
Du vet hur vissa kvinnor känner sig kallade att bli mamma?
Vissa gör inte det.
- Det är Kate. - Vad gör ni här nere?
- Vi sitter bara och... - Röker du gräs igen?
- Det är det vi gör. - Dina släktingar är flummare.
- Minns ni snagget i highschool? - Alices protest mot skoluniformen?
- Hon var cool. - Minns ni när hon sjöng?
- Min faster Alice? - Alison Blue.
- Vad hände med Alison Blue? - Vad hände med oss andra?
Vad ska hända? Vi blundar och när vi öppnar ögonen igen-
- ligger vi alla i en stor, brinnande roddbåt.
Döda i en båt.
- Hur ska vi göra det? - Vilket?
Mamma sa att pappa vill bli lagd i sin lilla roddbåt... Det är sant.
Vi ska sätta eld på den och sjösätta honom.
- Som vikingarna? - Och ni gör det?
Tur att han inte ville bli uppäten.
- Mina grabbar hjälper oss med det. - Stor tröst...!
När jag dör vill jag bli kremerad.
- Jag med. - Och jag.
Ni ska ta min aska och blanda den med bläcket de trycker sedlar med.
Då kommer jag att finnas överallt.
Så det är så här ni fördriver tiden när mamma torkar på sjukhuset?
- Inga känslor. - Ge mig jointen. Ge mig den!
Hon fogar ingredienser till sin personlighet.
Nu vore det läge att samla historier om din farfar.
Vet ni vad jag hade sagt om han var här nu?
"Hej, pappa. Du har en son till. Vi är två."
Minns du inte Skipper?
"Åh nej. Det är min grabb. Min Danny Boy."
"Han är min Danny." Men jag då?
Se vad jag kan göra. Se vad jag fick dras med!
Pappa! Får jag vara din pojke? Jag står mitt framför dig!
Det var bra malle i gräset.
Fint föredöme för din dotter.
Jag är inte här.
Kul att se er alla.
Hon sa att hon inte var här. Men hon var här.
Sa dina farföräldrar att jag brukade gå upp dit när du inte var hemma?
Tills din farfar kastade en sten på mig.
- Kommer du? - Ja.
Han trodde jag var en kråka, sa han.
Jag var inte hans favoritmänniska.
- Vad ska jag säga om honom? - Vad skulle folk säga om dig?
Vad kan man säga om mig?
Vad jag hade sagt om dig?
Vi hade klädtvång i highschool-
- och skulle ha kjol, blus och väst.
Alice fick ett gäng tjejer, kanske 20, att protestera mot det.
Så de kom till skolan i jeans och hotpants. Rektorn fick spel.
Han stängde av dem. Och veckan efter...
- Veckan efter? - Vad då, veckan efter?
- Vännen... - Du berättade en historia.
Ja, du berättade en historia. Om Alice och klädtvånget.
Herregud! Vi hade klädtvång i highschool.
- Vi skulle bära uniform... - Vi har hört det.
Med blus och såna saker...
Alice fick 20 tjejer att protestera.
Snabbspola.
Och de kom till skolan i hotpants... och jeans.
Veckan efter kom de till skolan i uniformen-
- men då var de snaggade.
- Du berättar alltid den historien. - Hon var min hjälte.
- Jag tar lite. - Nej, du har fått vad du ska ha.
Minns du när vi försökte lyssna på varandras tankar?
Okej, jag har en.
Nej, berätta din första tanke.
Säg vad jag tänker.
Du tänker: "Hoppas han inte frågar om min första tanke igen."
- Det duggar. - Det är skönt.
Ja.
Sam, tack för all din hjälp.
Allt för dig, Alice.
Det var snällt.
Vill du höra en fin låt som jag lyssnar på?
Ja.
Jag tycker att trädkojan behöver en våning till.
Det var en av våra bättre idéer.
Vem visste att golvpaneler inte blev ett solitt golv?
- Alla. Och de tjatade om det. - Ja...
- Vi hade en dröm. - Det hade vi.
Jag drömmer fortfarande om dig.
Vad hände egentligen med killen som du var ihop med i college?
Ingenting.
Du, Alice, minns du när din pappa kom på oss i källaren?
Gjorde vi så här?
På sätt och vis.
Gjorde vi så här?
Det kan man säga.
- Vad gör ni två? - Bara tittar.
- Han immar igen min ruta. - Vem är det där?
Vi måste gå in. Kom.
- Vad tittar ni på? - Det är Samanthas bil.
Jag älskar er.
Nu ska miss Katherine Anne Collins säga några tröstande ord-
- i sorgens stund.
Edmund Collins var en stor man som vi alla älskade jättemycket.
Herregud...!
Han gjorde att vi kände oss speciella...
- Kom igen, Katie! - Farfar?
Vännen, du kan bättre än så.
- Jag, öh... - Du, öh...
Så pratar du när du har umgåtts med den där pojken.
Jag vet vad du har gjort, för jag ser allt.
Förlåt.
- Jag räknar med dig, vännen. - Ja, farfar.
Om jag ser dig med den värstingen-
- svär jag att jag ska...
God morgon.
Okej...
Är Alice vaken?
- Ska ni åka? - Ja.
Okej...
God morgon.
- Var är hon? - Jag vet inte.
Åkte hon inte med Samantha?
- God morgon. Var är... - Vi vet inte.
- Åkte hon med... - Nej.
Jag såg henne kliva ut ur bilen och gå mot skogen.
Och sen blev hon en pytteliten, skrikande...
Ledsen. Det är två timmar till begravningen.
- Jag behöver hjälp. - Två timmar!
- Jag måste duscha. - Klär ni upp er?
Kan inte en av er, snälla, berätta en fin sak-
- som jag kan säga om er döda pappa?
Han kallade mig ofta Andrea utan orsak.
Jag var Barry.
Minns ni thanksgiving-middan när den tokiga tanten bröt sig in i huset?
Kvinnan med rött hår.
Hon tog låret från vår kalkon och började dunka det i bordet.
- Hon skrek nåt om påsken. - Påsken, ja.
Minns nu hur cool pappa var? Han bar ut henne genom ytterdörren.
"Han skyddade oss"?
Vad mer?
Varför inte läsa upp ett avsnitt ur "En handelsresandes död"?
- Jag kan inga avsnitt. - Det gör jag.
"Upp med nävarna, för tusan! Upp med dem!"
"Vem tror du att du är, förmer än alla andra?"
"Du vet inte allt, din stora, ovetande, dumma"...
"Upp med dina jäkla nävar! Upp med nävarna!"
"Det är dags att lyssna. Du tjallade på oss!"
- Hej, Katie. - Ryan?
- Hur är det med benet? - Det är... brutet.
- Vad trist. - Det är okej.
Här...
- Här. - Vad är det?
Det är svaret på din fråga.
Innan du öppnar det, kan vi typ gå in och prata?
- Det är rätt vansinnigt där inne. - Okej.
- Vill du gå nån annanstans? - Det är lite olägligt för mig.
Kan vi ses i morgon innan jag åker tillbaka till skolan?
Ska jag inte komma på begravningen?
Jo, jag vill att du ska komma, men...
Det är rätt... Det är farfar.
Jag är rädd att du distraherar mig.
- Jag fattar. Okej. - Det lät helt fel.
Nej, det lät precis som det skulle.
Jag vet inte vad du väntar dig av mig, Katie.
Jag går nu.
- Katie? Katie! - Ja?
- Katie? - Ja?!
- Har du sett min mobiltelefon? - Nej!
Jag vet att du tar livet av dig om du missar din mans begravning.
Självklart kommer alla.
Okej, du är klar.
Okej, då kör vi. Ja, jag skyndar mig.
- Syster! - Hon måste... till röntgen... genast.
Jag har inte beställt röntgen.
Så där.
Och nu...
Och till dig... en hatt.
Och...
Det ser bra ut. Nu kör vi mot rött.
- Rör honom. - Gör det själv.
- Han ser ut att vilja säga nåt. - "Kan nån klia mig på näsan?"
- Vi behöver mer bensin. - Vi vill inte göra det två gånger.
Jag vill att alla tittar in på mitt kontor efter det här.
- Det är på vägen till sjön. - Visst.
Bjöd du hans kollegor?
Din farfar var mer en familjefar.
- Så det blir bara vi? - Var är din farmor?
Har du inte hört det?
- Vad har hänt? - Mår du bra?
Hon sa att hon mår fint.
Hon är glad över att vara här.
Han ser annorlunda ut.
Svårt att se honom utan glimten i ögat.
Han älskade dig.
Det gjorde han.
"Tånting titter tast i min tunga."
Snygg detalj.
Varför måste människor dö?
Jag...
Förlåt mig.
Min farbror dog nyligen.
Det var han som uppfostrade mig.
Åh, Jimmy... Jimmy!
Benjamin Syrsa!
Det här är för jävligt. Fan ta henne.
Hon har bedrivit häxjakt på mig-
- och jag ska på pappas begravning se henne knullfjäska för Samantha?
Fan heller!
Jösses, Luce!
Vad är det med vår familj?
Jag hade inte hört Alice sjunga sen du var jätteliten.
Hon hade svårt för höga toner.
Är det för mycket begärt att begrava farfar värdigt?
Jag tycker det, gumman.
Ni vet alla vad jag kände för Edmund.
Jag såg honom som en nära vän.
Jag har här hans testamente.
Han ger huset på Rolling Drive 132 till sin älskade fru Charlotte.
Han ger 1000 dollar i kontanter till Kate för omkostnader.
Han lämnade också ett videoband som han bad mig visa för er.
- Hans pengar då? - Han hade inga andra tillgångar.
- Jag är ledsen. - Är du ledsen?
Hej, allihopa. Nu blev ni allt överraskade!
Innan jag ger mig av ville jag säga hej då och lite annat.
För det första är jag inte säljare. Jag hade inte kunnat sälja nånting.
Jag har aldrig gjort ett ärligt dagsverke, jag kunde ingenting.
Förutom att spela lite teater. Därifrån fick min Danny Boy det.
"Nåt titter tast i min tunga med."
Givetvis fick Jerry filmkarriären.
- Jag försöker säga att ni var tre. - Han glömmer alltid bort mig.
En i Rhode Island, en i Mexiko och en i South Carolina.
Om ni tror att det är jobbigt att ha tre familjer-
- försök hålla dem hemliga för varandra.
Det är rena mordet. Och snacka om att det är dyrt.
När jag var 20 ärvde jag miljoner.
Och nu? Jag står upp till prostatan i skulder.
Vilket tokigt liv.
Men jag älskade det.
Jag älskade mina tre vackra fruar och mina nio...
- Elva. - Elva?
Elva barn. Gud... Inte konstigt att jag inte fick rätt på era namn.
Hur som helst, jag levde ett härligt liv. Ett rikt liv.
Tre rika liv. Hoppas ni alla har samma tur.
Katie Collins, jag vill att du hittar mina två andra familjer-
- och upplyser dem om deras förlust.
Kom ihåg att jag var en lika stor del av deras familjer som av er.
Jag lärde mig att man ska vara trogen sig själv.
- Kolla. - Han blåste dem.
Ända från graven.
Hela tiden trodde jag att du var hans favorit.
Att du var hans favorit av oss.
Men vi kan ha varit hans näst bästa familj.
Jag glömde en sak i...
Vi kan ha varit hans tredje bästa.
- Grattis till dina 1000 dollar. - Tack.
Varför tror du att de vet vad de gör?
Det är sånt här de är bra på.
Vi kanske ska titta därifrån.
- Jag visste inget. - Ingen av oss visste det.
Jag visste att din familj var lite...
Men jag hade ingen aning.
Sam, vi ses sen.
- Jag ska prata med min bror. - Okej.
- Pappa, hjälp till. - Hör ni...
Min pappa sa aldrig...
Han sa aldrig...
- Hur mycket han... - Sluta.
- Vad? - Du tänkte säga ä-ordet.
- Jag vill att ni ska veta... - Pappa, vi vet vad du känner.
- Förstör det inte med ord. - Jag vill inte bli som han.
- Ge oss bättre anvisningar då. - Kan du skjuta på nu då?
Jag älskar er. Det kändes skumt, men nu har jag sagt det.
Stubinen!
- Toppen...! - Lugn, vi är förberedda.
Vad bra.
- Minns du Harry Barnes? - Tjafsa inte om det.
- Jag är inte på humör. - Du minns honom, va?
Hur kan jag glömma honom? "Här kommer jordnötssmörspojken."
- Jag vet, jag ville bara... - Vad då?
Jag ville tacka dig för det.
Tack för att du tog hand om oss och skyddade oss.
Jag menar det.
Han hade glaskäke.
- Det hade han! - Glaskäke...
- Du mosade honom. - Nej.
Jo, du hade en otrolig höger.
Alice, du sänkte honom.
- Det gjorde ont. - Aj!
Hoppas du gjorde illa dig. Det gjorde ont.
När umgicks vi två senast på det här viset?
Det minns jag inte.
- Glömmer vi nåt? - Nej.
- Begravningen... Pappa! - Satan!
Lucy, jag tycker att du är skyldig din syster en stor ursäkt.
Jag har ingen syster.
Har vi missat nåt?
Det finns inget kvar att säga. Han förstörde allt.
Jag får se vad du har där.
Vill du ha en Twizzler? Är du säker?
Jag kommer ihåg dagen då du föddes. Det gör jag visst.
Jag minns doktorn som sa: "Det blev en flicka."
Jag tänkte: "Äntligen en lillasyster. Då har jag en vän för livet."
En vän?
Du har fått mig att hata mig själv i 15 år.
Jag vet. Det handlade inte om dig.
Jag var med. Allt handlade om mig.
- Jag trodde kanske jag hjälpte dig. - Du kanske inte tänkte.
Okej...
Förlåt. Förlåt, Lucy.
Jag är hemskt ledsen, Lucy.
- För vad? - Att jag inte ställde upp för dig.
Att jag inte stod på din sida. Jag stod inte på din sida.
Ja, ja...
Pappa?
- Är du klar, gumman? - Nej.
Det står många bra saker här.
Du kanske ska skippa det där om att han var säljare.
- Är du klar? - Nej.
Kan vi samlas?
Katie ska hedra vår pappas minne med ett litet tal.
- Pappa, tändaren. - Försiktigt. Jag älskar den tändaren.
- Vi har ingen säckpipa. - Vi kan texten.
Hur många lagar bryter vi mot nu?
Jag borde förbereda ett försvar.
Vi har samlats här i dag för att hedra min farfar Edmund Collins.
Tysta nu!
Edmund var mer än en bra pappa. Han var en toppen... kille.
Sikta nu!
Farfar hade den lekfulla vanan att ge oss ovanliga smeknamn.
Farfar skyddade oss när han var iväg...
Och fastän han inte alltid var hemma så är en sak säker:
Mer än nåt annat så var min farfar en familjefar.
Förlåt.
Rulla dit mig.
Vad skrattar ni åt?
Er pappa är död. Han var måhända inte den vi trodde-
- men han är skälet till att vi alla är här. Så skratta ni.
Han fick mig att skratta.
Kom ihåg att det är sista chansen ni får att ta farväl av er pappa.
Katie, jag gav dig en uppgift. Kom hit.
Låt hjärtat tala.
All right, Katie.
"Har du verkligen lämnat mig igen?"
"Efter alla årstider som jag väntat."
"Som jag har tittat ut genom fönstret, lyssnat vid dörren"-
- "och väntat på nyheten om din hemkomst"-
- "på nyheten att du hade förstått att nån viktig väntade på dig."
"Ett helt liv har jag väntat."
"Jag fattar inte att du inte kommer tillbaka."
"Jag fattar inte att jag ska sluta vänta."
"Jag fattar inte att du har lämnat mig igen."
Farfar åkte inte på grund av er.
Det var tack vare er som han alltid kom tillbaka.
Jag hoppas att ni alla förstår det.
Snyggt.
När det hade slutat regna farfar tiggde jag skjuts hit.
Jag känner mig hedrad och rörd. Tack för att du berättade det.
- Jag är ledsen. - Jag hade ingen aning.
Inte konstigt att Edmund var borta så ofta.
Det är verkligen svårt att tro.
- Stackars Barbara. - Vad menar du?
Jag vet inte vad jag ska säga.
- Är du inte Barbara? - Edmund var min allra bästa granne.
Hur gick det?
Rätt bra, antar jag.
Jag började tro att du hade smitit ut bakvägen från mig.
Vänta! Stanna till här.
Jag förklarar på vägen.
"Videon förklarar det som det här brevet inte kan förklara."
"Vag... in... a town"?
Vad är en "vag"?
Då tror jag att vi är framme vid skålarna.
Jag tycker att vi skålar för min syster och min nya svägerska.
Jag tror att den förtjusande och vältalige Simon utbringar skålen.
- Skip! - Kom fram och bevisa det.
Tack ska ni ha. Ja, här står de.
Vi har samlats för dessa två vackra kvinnor på denna stora begivenhet.
Vi är alla glada för deras skull. Jag har bästa vitsen för i kväll...
- Nej, nej, nej. - Det är ingen fräckis!
Låt folk få... Det är en enkel vits.
Två damer... två zigenare kommer in i en järnaffär...
Fick du den?